Оригинални субтитри: -ANF- Animanga Nucleus Fansubs
Започвам своя бяг из покрайнините, слънцето напича ми гърба.
Както всеки път, ме потупваш по рамото.
Очарован съм от теб, без да знам защо.
Твоята ръка не ще се свърже с моята.
Не си спомням кога, но погледа ми се спря върху теб и така започна всичко.
Няма да те пусна да си тръгнеш. Не се съмнявам в това. Луд съм по теб.
Искам да крещя "Обичам те". Да се опитаме да променим утрешния ден.
Искам да загърбя отминалите безмълвни дни.
Искам да крещя "Обичам те". Да проявим смелост и да направим крачка напред.
Искам да почувстваш тези чувства, които ме изгарят.
Ханамичи Сакураги бе отхвърлен от 50 девойки за изминалите три години.
И тогава той срещна своят спасител в лицето на Харуко Акаги.
И така бе приет в баскетболният тим на "Шооку".
Сакураги се конфронтира многократно с капитана на отбора, Акаги.
"Шооку" проведе приятелски двубой с един от най добрите отбори в окръга - "Районан".
Вълшебният изстрел на Ханамичи им позволи да поведат в резултата.
Но бърза контраатака завършена от Сендо им костваше победата.
Сега "Шооку" се концентрираха върху основната си цел - да станат номер едно в страната.
Докато "Шооку" си възвръщаха увереността, Рийота Миаги, който се озова в болницата
след сблъсък с банда гамени, се завърна в отбора.
Г-це Ая.
Боже, пак го раздава сваляч.
Въпреки че е "таралеж в гащите"
притежава страхотни баскетболни умения, които го правят кандидат за капитанската лента.
Какво?
Аз съм следващият капитан!
Искаш ли да се надиграваме?
"Мощна забивка" - епизод 22-ри
"Глупакът с най унизителният рекорд."
Миаги...
Как можа да се запишеш в баскетболният отбор?
Не мога да повярвам, че големият шеф, Акаги е позволил това.
Червенокоско, не си мисли, че единственият критерий да играеш баскетбол е височината.
Идиот такъв!
С моя помощ обърнахме резултата срещу "Районан".
С коша на геният Ханамичи Сакураги поведохме в резултата.
Давай!
Твърде лесно...
Хей, чакай малко.
Не бях готов. Това е долно.
Ама че тъпак.
Защо не опиташ да играеш в защита? Опитай се да ме спреш.
Няма проблем.
Ще ти покажа уникалните ми способности в защита.
Това копеле сигурно отскоро се обучава.
Защо е толкова самоуверен?
Що за гений е той?
Странен тип.
Отнех я!
Не си толкова велик, Рийота!
Копеле. Аз съм играел нечестно? Това беше фал.
Отнех я!
Стига толкова, да спрем. Спрете, спрете!
Защо не се опиташ да откраднеш топката?
Не си нищо особено.
Това копеле продължава да ме фаулира.
Не се вбесявай, Миаги. Ханамичи не е добре запознат с правилата.
Искаш да играем грубо? Добре.
Не можеш да ме спреш.
Проклятие!
Невероятно, каква битка.
Движат се толкова бързо, че едвам ги следя.
Какъв ход? Това не е баскетбол а кеч.
Не стойте така, идете и ги разтървете.
Д-д-д... добре!
Не е мой проблем.
Ти също!
Сакураги!
Ама че главоблъсканица. Дори не можем да ги разтървем.
Смрадливец!
Горило...
Здрасти, шефе.
Копеленца такива.
Капитане!
Привет!
Добре, да тренираме!
Да!
"Шооку", едно-две, едно-две...
Тренирате, а?
Привет!
Треньоре!
Треньоре...
Рийота Миаги се завърна.
Съжалявам, че ви докарах толкова много проблеми.
Миаги, от този момент искам здравата да се трудиш.
Слушам!
Сега на добричък ли се правиш?
Татенце, по добре ще е той да не играе. Използвай властта си.
Само ще се пречка в краката на геният Сакураги.
Какво говориш, бе? Идиот!
Не е нещо особенно, а и има лош характер.
Трябва да му забраните да играе.
Престани, боли.
Що за гений си ти, бе? Пълен кретен такъв!
Откажи се!
Първо ти.
Първо ти, после аз. Какво ще кажеш? Сигурно те боли?
Сигурно си скъсал нещо. Не се напъвай.
Трябва да те предупредя, че сега използвам едвам 60 % от силата си.
Аз също, ползвам само 50 % от силата си.
Аз ползвам 40 %.
Лъжец! Аз ползвам едва 30 %.
Едвам 20 %!
Едвам 15 %!
Едвам 10 %!
Едвам девет и половина процента.
Само 8 %.
Едвам пет и половина.
Ама са идиоти.
Аз печеля.
Какво правиш?
Г-це Ая...
Не ми се умилквай.
А... г-це Ая...
Сега разбирам... Това хлапе...
Здравейте, приятели! Най накрая Ханамичи ще се появи на терена. Нека го подкрепим!
Ако можеш да държиш топката в ръка, ще станеш велик баскетболист.
Добра работа! Браво на всички!
Акаги...
Имаме късмет, че са изписали Миаги.
Притеснявах се, че нараняванията ще му попречат да играе баскетбол.
Но вече всичко е в миналото.
Сега имаме изключителен шанс.
Имаме Акаги, Рукава на крилото и Миаги като гард.
Сакураги все повече заприличва на баскетболист.
Този път тая големи надежди.
Но има малък проблем.
Ох! Престани!
Но тия двамата... Наистина не знам какво ще се случи.
Знам, че и ти поставяш големи надежди върху тях, но никой не знае в какви бели ще се забъркат.
Акаги, знам, че ще се справиш с тях.
Не ме интересува какви ги вършат.
Искам да спечеля националното.
Всичко зависи от теб, капитане.
Защо все ме следиш?
Млъквай бе, кой те следи?
Просто си вървя по пътя.
А... Аяко?
Г-ца Аяко?
Припознал съм се.
Копеле!
Падаш си по Аяко, нали?
Значи все пак съм бил прав.
Въпреки, че не ми харесваш има някакъв чар в теб.
Жалко, че си неприятен тип...
Не мисля, че си се присъединил към отбора само заради Аяко, нали?
Е, всички си падат по Аяко.
Аяко е много популярна. Ако не внимаваш, може и да те зареже.
Що спря, бе?
Мисля, че тя вече ми би дузпата.
Та тя дори не ме забелязва.
Никога не ме взима на сериозно.
Опитвах се да излизам с други момичета, за да я забравя.
Съжалявам, но аз харесвам друг. Не мога да изляза с теб.
Съжалявам...
Това е десетият отказ, който получавам откакто съм в гимназията.
Не говориш сериозно.
Приятелите ми в "Шооку" вече ми казаха...
... че си падаш по едно момиче... твоя съученичка.
Но всеки път като поканех някое момиче и ме отхвърляха.
Тази година ме отрязаха 10 пъти.
Започнах да играя баскетбол в началното.
В първи курс дълго се чудех дали да продължа да играя.
След това видях няколко души, които тренираха.
Хей, хей! Защита! В защита!
Натисни го! Натисни го!
И тогава я видях...
Бях прелъстен от нея и се присъединих към отбора.
Г-ца Ая...
Ти!
Какво зяпаш, бе тъпак?
Единственият на ниво бе шефа, Акаги.
Другите бяха големи слабаци.
Наистина исках да се откажа...
Но всеки път като се изправяхме срещу някой противник...
... без значение с колко падахме, тя винаги бе там и ни подкрепяше.
Като я гледах такава взех решение...
Да се отдам на баскетбола.
Искам отбора да е силен, да печели всеки свой двубой.
Искам само тя да е щастлива и да съзерцавам усмивката й.
Не мога да повярвам, че го споделих с теб. Смей се колкото искаш...
Разбирам те!
Разбирам как се чувстваш!
Хей, не се натъжавай.
Има и по зле от теб! В сравнение с Ханамичи ти си направо късметлия.
Какво са 10 отказа?
Сега се сещам... оня тип, Мито.
Те говореха за теб, Ханамичи.
Тия кретени. Все много говорят. И то зад гърба ми.
Та от това, което чух, колко пъти си бил отрязван?
15?
Малко повече...
20 ли?
Малко повече...
Не може да е 30?
Не, бях отрязван 50 пъти... Но това бе в основното.
50 пъти?
Невероятно нали...
Не е толкова много.
Освен това, Харуко ме подкрепя.
Но пък, заради Аяко той се е посветил на баскетбола.
Мило, но и наивно.
Той бил отрязван 50 пъти.
Колко жесток бил този свят.
Не очаквах, че може да има някой по жалък от мен.
А и си имам г-ца Ая.
Г-ца Ая...
По късно ще се видим!
Нека от сега нататък да тренираме здраво, Ханамичи.
Дадено, Рийота.
Двамата наистина се разбират помежду си.
Тръпки ме побиват.
Това е...?
Ханамичи, имаме работа.
Да, точно така Рийота.
Колко е смел. Аз си имам Харуко, а той си има само баскетбола.
Глупаци! И двамата са тъпаци!
Миаги, копеле такова.
Мицуи...
Изглеждаш по добре, Миаги.
Сега като те видях такъв, се почувствах много по добре.
Ах ти...
Ей, червенокосият изрод!
Никога няма да ти простя!
Кофти настроение, а?
Тецуйо?
Ако нямаш нищо против, искам да ти помогна. Опасявах се,
че не е останал никой за биене.
Умирам си да спретна един хубав въргал.
След като двамата супер-беладжии се обединиха, като че ли всичко
в "Шооку" си дойде на мястото.
Но никой не очакваше, че ще се случи нещо толкова ужасяващо...
Моите очи виждат само теб...
... от деня, в който те срещнах. И денем и нощем...
Нямам нужда от нищо друго
щом си до мен.
Като че ли живея в сън...
Реших да не ползвам грим...
след като и така съм ти достатъчна.
Винаги нося пейджър, за да ме откриеш, където и да съм.
Научих много за автомобилите.
И ще поработя върху кулинарните си умения.
Така ще е всеки ден до края на живота ми.
Виждам единствено теб.
Чакам те, сама, в нашата стая.
Усмивката ти е като разцъфнала роза.
Върви! Момичето, което обича да мечтае, но мечтите й не се сбъдват...
В следващият епизод:
Превода е дело на аматьор. Чувствайте се свободни да редактирате.
Превод и субтитри: Т. Ибрям